Nåt som...
Nåt händer i min själ som jag inte kan förstå
Knappt hade demonen kastat en brinnande blick på henne...
Knappt hade... demonen kastat en brinnande blick på henne...
...som fick hans ansikte att helt sakna symmetri...
...som fick hans ansikte att helt sakna form...
När hennes fingertoppar vidrörde hans läppar veknade han.
Hon letar efter dig.
Nästa gång du läser spökhistorier vill jag följa med.
Vem har sagt att jag läste sånt?
- Spännande, va? - Jag blev livrädd.
- Du borde vara mer rädd för din far. - Varför blir han så förargad?
Folk tyckte om hans skräckromaner.
Din far arbetar i bokaffären. Claire har tagit hand om huset.
Jag har gått igenom bokföringen. Var har du varit?
Jag var klar, så jag tog lite frisk luft.
Jag vet var du var.
- Titta vem som har återvänt. - Jag tog bara en promenad.
"En undersökning rörande politisk rättvisa"
Fint att du fördjupar dig i de här verken, Mary.
Att älska att läsa är att ha allt inom räckhåll.
Ni är försenad med betalningen, mr Godwin.
- Ge mig en månad till. - Det har redan gått sex månader.
- Ville du höra en spökhistoria? - Är den ny?
Jag ska resa mig ur graven-
- och berätta om sveket jag har utsatts för.
Och utkräva hämnd!
Knappt hade demonen kastat en brinnande blick på henne...
Hennes iskalla kinder...
Claire. Claire, Claire...
Det är bara en mardröm. Det är ingen fara.
Somna om. Det är ingen fara.
Somna om.
"Till försvar för kvinnans rättigheter"
Kan du inte sova?
Saknar du henne?
Hon var så passionerad och utmanande.
Som om hon ständigt låg i krig med allt och alla.
Hon njöt av varje strid.
Krigare som din mor blir aldrig långlivade.
Djävulens klor kastade sig mot jungfruns hals.
Hans klor sjönk djupt, djupt in i hennes bleka hud.
Blodet droppade, som spår i mjölkvit snö.
- Mary? - Hon skrek!
Ingen vaktar butiken, och du sitter här och kladdar.
- Vad är det som är så viktigt? - Det är privat.
Vilka tankar plågar författarnas dotter?
Släpp!
- Mary? - Hon puttade mig!
- Jag gjorde ingenting. - Är du oskadd?
Jag kan inte leva med henne. Hon saknar helt respekt.
- Jag gjorde ingenting! - Det räcker.
Han är en gammal vän. Mr Baxter tror också på utbildning.
- Du får det bekvämt där. - Skottland...
Jag skickar bort dig för att jag älskar dig.
Jag hoppas att du hittar en fristad där.
Och att avskildheten ger dig tid till introspektion.
Du skriver som en imitatör.
Gör dig av med andras tankar och ord, Mary.
Hitta din egen röst.
Mary! Du är lik din mor, och har som tur är inget spår av din far.
Jag heter William Baxter. Det här är min dotter Isabel.
Vi ska göra vårt bästa för att roa dig, fast det inte är som London.
Natten är så annorlunda här. Hur kan folk sova när det är så tyst?
Kom. Jag vet vart vi kan gå.
Jag vill frammana min mor genom en seans.
Men hon var sjuk så länge. Tänk om hon äntligen har funnit frid.
Vore det inte elakt att störa henne?
Tror du att det är möjligt att kontakta de döda?
Jag känner redan hennes närvaro.
Jag saknar henne så. Jag tänker på henne varje dag.
Skulle du vilja kontakta din mor?
Hon kanske inte skulle vilja det. Jag tog ju livet av henne.
Hon dog kort efter att jag hade fötts.
Åh, Mary...
Jag trivs bra i Skottland. Inget är som jag trodde.
Du har bara varit här i ett par veckor.
I London har vi sällan tillfälle att ha picknick vid floden.
Man ska inte vänta på rätt tillfälle.
Jag såg ut över murket hav och vände bort min blick
Jag såg ut över murket däck där döda sjömän gick
Jag såg mot himlen, som bönen fick
Men innan bönen vällde fram...
- Kom in. Du måste frysa. - Här är några av mina essäer.
Det är mitt bidrag till kvällens underhållning.
Isabel... Vem är det där?
Åh... Det är Shelley. Visst är han vacker?
- Han är en radikal poet. - Han låter som ett riktigt kap.
- Jag ska presentera dig för nån. - Här är nån du ska få träffa.
- Percy, det här är Mary. - Baxter, kom!
Det är Coleridge. Mary, kan du ordna med placeringskorten?
Jag tar det.
Jag heter Percy Bysshe Shelley.
- Mary Wollstonecraft Godwin. - Just det.
Baxter sa att ni skulle komma.
Jag är en stor beundrare av båda era föräldrars arbete.
Kan jag lita på er, eller tänker ni egga mig till revolution?
Mitt rykte föregår mig.
- Vill ni ha omväxling från tystnaden? - Jag har vant mig vid det.
I London var jag i fars bokhandel, så tystnaden är inte så dramatisk.
Baxter ordnar bra sammankomster. Alla poesiälskare blir hänförda.
Ni är säkert författare själv.
Jag skriver inget av betydelse, men jag hoppas komma dit.
Vad anser ni vara av betydelse?
Allt som får blodet att isas i ådrorna och får hjärtat att bulta.
Perfekt! Får jag låna mr Shelley?
- Vi vill höra en dikt. - Javisst, sir.
Utan publik är idéer blott ord på papper.
- Mr Shelley, era essäer. - Det behövs inte.
Jag förlitar mig på nyfunnen inspiration.
Inte poeten från hans drömmars värld
När molnen flyter genom hjärnan fram
När varje syn av vackert, vilt och stort
Förvånar mig, hänrycker, upphöjer
Så ljus, så skön, en så vild form nån någonsin har sett
Som den som tyglat luftens springare
Och öst magin från hennes blick på sovande ungmö
Ensam, ensam, för sig själv uppå ett vidsträckt hav
Och Gud ger inte mig nån tröst när själen lider kval
- Det här vädret... - Sluta klaga. Vi är ju i Skottland.
Om allt kommer från Gud, är vi då inte en del av Gud?
- Tänker vi inte Guds tankar? - Jag känner mig inte som en gud.
Din kropp är fast, men din ande vill sväva fritt.
Anser ni att ni är en del av Gud, som den store poeten Coleridge?
Coleridge var mycket mer intagande när jag var barn.
Kan ni minnas så långt tillbaka?
Hur gammal är ni, min kära?
Gammal nog för att veta varför ni undrar.
- Jag är sexton. Ni, då? - Tjugoett.
En klok gammal man.
Som bergets källor under morgonsol, ska vi två bli till ett
Vi ska bli en ande i två skelett
Åh, varför två? Passion i tvillinghjärtan växer så
Tills som två meteorer brinner vi
Två klot som sammansmälter nu däri
Förenas och förvandlas varje dag
Brinner, men kan ej förtäras
Mary... Jag har tyvärr dåliga nyheter från London.
Det är din syster Claire.
- Kan du hälsa mr Shelley från mig? - Självklart.
- Var du lycklig i Skottland? - Ja, det var jag.
Du är som din mor. Du blir inte instängd länge.
Hon har varit så här i flera veckor.
- Claire... - Tack och lov! Du är tillbaka!
- Är du inte döende? - Bara dödligt uttråkad.
Var du inte sjuk alls?
Kanske lite grann.
Åh, stackars fågel, ifrån buren lilla
Musiken kommer, som borde stilla
De onda hjärtan som dig satt däri
Men de är döva för din melodi
Den sången är din ros, blomblad som skal
Den är död nu, älskade näktergal
Min mor drömmer om att din far ska ta sig an en protegé.
Vi får charma honom i kväll. Han är tydligen förmögen.
Hon har ett okuvligt hopp, det kan man inte förneka.
Mr Percy Shelley, det här är mrs Godwin, min fru-
- och våra barn- William, Claire och Mary.
Angenämt.
Ni är visst poet. Min man uppskattar ert arbete.
Det gör mig ödmjuk att höra. Mitt arbete är inte så känt ännu.
- Men jag ska snart publiceras igen. - Imponerande för en så ung man.
- Ni har influerat mig. - Ni smickrar mig.
Hoppas att jag får bli er protegé.
Jag har ett stort underhåll, och ersätter er gärna för er tid.
Det är min plikt att fostra nån med sån förmåga.
Då är det avgjort.
Vilken tur vi har som har två storheter i vår närhet.
- Ni måste se vår bokhandel. - Jag har "Iliaden" på grekiska.
Mary kan visa den efter middagen.
- Vad gör ni här? - Jag vill bli undervisad av er far.
Men jag vill inte bara träffa er far.
Vad gör ni då här?
Jag ville återigen känna mitt blod isas och mitt hjärta bulta.
Mary.-Mr Shelley.
Din far vill träffa mr Shelley.
Tack. Jag kommer strax.
Jag blev förtjust i... boksamlingen.
Jag ser det.
Som sagt... Båda era föräldrar har inspirerat mig.
- Min mor dog när jag var nyfödd. - Så tråkigt. Det visste jag inte.
Jag älskar att prata om henne, även om jag inte kände henne.
Hon var full av motsägelser. Det enda folk pratar om nu-
- är att hon ville rymma med en gift man och hans fru.
- Vad tycker ni om det? - Jag har inga problem med det.
Folk bör leva och älska som de vill.
Varför valde två radikala personer som era föräldrar att gifta sig?
Så att jag inte skulle bli en oäkting.
Möt mig i morgon. Säg en plats.
Det finns en plats jag brukar besöka. Jag vet inte vad ni ska tycka.
Det är ett slags fristad.
Då blir det min fristad också.
Jag kommer hit så ofta jag kan, för att känna hennes närvaro.
Min far lärde mig läsa genom att följa bokstäverna i hennes namn.
Jag vet inte vad jag väntar på här.
Ni kanske väntar på att nån ska omfamna er.
- Tänk att vi kom undan regnet. - Jag genomlider hellre störtfloden.
Om Gud finns överallt, varför måste människan då resa tempel åt honom?
Det är fantasin som är den goda moralens redskap, inte kyrkan.
Vi får se om skaparen hugger ner oss.
Du skall frukta Herren, din Gud.
Troner, altare, domstolar och fängelser-
-ingår alla i ett despotiskt system-
- som är skapat för att krossa människans själ.
Deras pakt har ingen makt över oss.
Jag fruktar varken Gud eller hans hantlangare.
Det är nån här.
Percy! Percy...
Domedagen är redan här.
Hallå?
Är det nån här?
Mr Shelley, det är en riktig bok! Ert namn är så fint i guld.
Den blir säkert mer populär än er avhandling om ateism.
Romaner säljer, men böcker som utmanar dogmer blir långlivade.
Såna här verk räddar världen från elände och illusioner.-Bra gjort.
- Hoppas att ni ska tycka om den. - Det gör jag säkert.
Läs den när du är ensam.
Ge den till mig! Snälla, Mary.
"Solsken omfamnar jord och månsken kysser dig"
- "Men vad är all den kärlek värd" - "Om du ej kysser mig?"
- Miss Godwin? - Ja.
Jag är mrs Shelley. Harriet Shelley.
Det här är lanthe, vår dotter.
- Hur kan jag hjälpa er? - Jag letar efter min man.
Han är inte här. Min far arbetar ensam i dag.
- Mer än så kan jag inte hjälpa er. - Miss Godwin.
Håll er borta från Percy.
Jag har hört ryktena.
Frun till mr Shelley måste väl vara immun mot skvaller.
Ni har visst aldrig upplevt nån skandal.
Jag rymde med Percy när jag var ung.
Idealism och kärlek ger oss mod.
Men det förbereder en inte på det man måste offra för att älska Percy.
Er man är min fars elev, inget mer.
Om jag ser mr Shelley ska jag hälsa att ni söker honom. Farväl.
Claire?
- Er fru är väldigt vacker. - Jaså, är ni gift?
Ja... Jag har varit gift i fem år nu.
Jaså. Vi ser fram emot att få träffa mrs Shelley.
- Hon kanske vill komma på middag? - Så snällt av er.
Men vi är bara gifta på pappret.
Jag stöttar Harriet och min dotter ekonomiskt.
Det är tyranniskt att tvinga gifta par att bo ihop-
-efter att kärleken har dött.
Ja... Jag minns att jag sa nåt liknande när jag var ung.
- Hur kunde du? - Vad då?
- Du berättade för henne. - Jag var tvungen.
- Varför sa du inget om Harriet? - Mitt äktenskap var ett misstag.
Jag trodde att vi var själsfränder-
- men med tiden uppstod en tom cynism som ledde till hat och våndor.
När jag träffade dig kände jag mig levande igen.
Om du hade vetat hade du valt den anständiga vägen.
- Jag bryr mig inte om anständighet. - Sånt är lätt att säga.
Men nu vill jag utmana dig att följa ditt hjärta.
Följ med mig. Låt oss finna...
...ny luft att fylla våra lungor med.
En ny sol att värma oss.
Ett nytt liv som är värt att leva, tillsammans.
Luften här var redan kvävande-
- men Shelleys närvaro gör det än mer outhärdligt.
Det känns som om jag kvävs.
Jag vill komma härifrån.
Du besökte i alla fall i Skottland. Jag har aldrig rest nånstans.
Nästa gång reser vi tillsammans.
Vi reser runt i hela världen, bara du och jag.
Vi ska träffa fantastiska människor och besöka underbara platser.
Då kommer ingen här att spela nån roll.
De betyder ingenting. Jag lovar.
Jag kan inte tänka mig nåt bättre.
Redan klar? Skulle inte ni och mr Godwin arbeta hela eftermiddagen?
Jag har ingen ork i dag, mrs Godwin.
Mr Shelley verkar lida av ångest.
Han kanske blev besviken över att du inte är lika lättfärdig som din mor.
- Tala inte illa om min mor. - Självklart inte.
Ingen vill väl säga nåt ont om nån med såna utomordentliga förtjänster.
Du gör i alla fall inte som hon, och blandar ihop elände med frigörelse.
Jag har ärvt hennes glöd-
- och nu tänker jag inte låta nån hålla mig tillbaka.
Har du ihop det med den där horbocken?
När vi äntligen har kommit på fötter skapar du ännu en skandal.
Tror du att jag bryr er om mitt rykte, eller ditt?
Det enda jag fruktar är att låta dina tomma ord skrämma mig.
Solsken omfamnar jord och månsken kysser dig
Men vad är all den kärlek värd om du ej kysser mig?
Mary...
- Ni är ju redan gift. - Vi älskar varandra.
- Dina skeva ideal hemsöker oss. - Snälla du...
- Vi lever efter din övertygelse. - Vad vet du om det?
- Min mor gjorde samma sak. - Klarar du konsekvenserna?
Din mor plågades av sina impulser.
Passionen, som hon trodde höll ihop henne, slet sönder henne.
Låt den inte få övertaget, Mary. - Glöm er fantasi.
Får jag bara vara med er dotter om vi gifter oss?
- Hur vågar ni komma hit och... - Ni tog ju emot mina pengar.
Återvänd till er fru, och kom aldrig tillbaka!
Min kära, jag hämtar dig snart.
Om du träffar mr Shelley igen förlorar du min kärlek för alltid.
Mary.
Mary!
Se inte tillbaka. När du väl är borta-
- kommer ingen här att spela nån roll längre.
Snälla, låt mig följa med.
Du lovade att vi skulle resa tillsammans.
Hoppas att du inte fick vänta länge.
- Ni är visst två. - Jag kunde inte lämna henne.
- Vart ska vi? - Till St. Pancras.
Kom, mina damer.
Här är det.
Tack.
Det är bara tillfälligt.
- Var ska jag sova? - Titta där inne.
Jag ska hitta ett hus till oss. Det ska bli perfekt.
Det är redan perfekt. Jag har ju dig.
Var vi än är tillsammans är där jag hör hemma.
Är du säker, Mary? Bara om du är redo, min älskade.
Jag får skriva vad jag vill. Som en ström av ljus i en mörk värld.
Jag ser bara lycka, för nu vet jag vad kärlek är.
Det handlar inte om lydnad, svartsjuka eller rädsla.
Det är äkta, perfekt och oändligt.
De närmar sig den döende flickan
Ut och in med fart och snurr
Dansar de sin dans
De dansar i en tröttsam vals
Tålamod, tålamod, trots att mitt hjärta brister
Gud, det är ingen fråga om saken
Nu är du fri från din kropp
Himlen har din själ i evighet
Ni har visst druckit upp vinet.
Vore det oklokt att fråga hur det gick i dag?
Mina förläggare är dårar.
Låt dem inte göra dig upprörd.
Men deras förskott är värt mycket.
Min far har gjort mig arvlös.
Han säger att jag har vanärat hans namn i och med skandalen.
Nu vet du det.
Skulle den här vara intressant? Inte?
Vad har ni mer?
- Jag har "Iliaden" på grekiska. - Far!
Det var flera veckor sen sist.
- Ska du sälja den? - Ja.
Ibland måste vi släppa det vi älskar.
Du måste leva med ditt beslut.
Han har övergett sitt barn.
Jag vill bara se dig blomstra.
Men se på dig nu.
Så... Vill ni sälja den?
Nej.
Erasmus Darwin var poet och läkare.
Han skrev att den som aldrig har experimenterat är en dåre.
- Gjorde du verkligen det? - Jag har kvar ärren.
- Vad står på? - Jag inkasserade en skuld.
Du älskar ju vetenskap. Titta här.
Och...
Det är otroligt.
- Den här är till dig. - Shelley...
- Du borde inte ha köpt den. - Var inte löjlig. Den är vacker.
I morgon flyttar vi till vårt nya hus i Bloomsbury.
Tjänarna möter oss där.
Hur ska vi kunna skriva om vi måste handla och städa?
Du får allt att verka möjligt.
- Det är bättre än St. Pancras. - Välkommen hem.
Vänta på mig!
Kom hit.
En dag av kärlek och lättja. Men trots mitt paradis-
- känner jag skuldkänslor över att jag inte har uppnått min dröm.
- Ursäkta... Är ni Shelley, poeten? - Ja. Ja, det är jag.
- Kan jag få er autograf? - Självklart.
- Nu blir våra vänner avundsjuka. - Så där.
Ha en fin dag.
Älskade, jag har nyheter.
Åh, min Mary... Ett barn!
Vilka nyheter! Vad glad jag blir.
Är inte du glad?
- Tänk om jag misslyckas som mor. - Vi lär oss inte bara av andra.
Du har instinkter, och det finns mycket gott i dig.
Det blir samma sak med vår flicka. Hon ska bli vår protegé.
Ianthe, kom hit.
Duktig flicka.
Kom, vi måste gå. Genast.
Låt mig följa med, snälla.
Snälla, Mary. Låt mig följa med.
- Det är nån i mitt rum! - Såg du honom?
Nej. De...
- Det är ingen där. - Du drömde en mardröm.
- Jag sitter hos henne. - Nej, jag gör det. Vila du.
Claire, kom.
Nu sover hon äntligen.
Det borde du också göra.
Jag älskar dig, Mary.
- Jag gör det. - Jag vet inte hur man gör.
Talar du sanning? Vem betalar för det? Jag?
Du kommer att ruinera mig.
- Vad är allt det här? - Vi ska ha en middagsbjudning.
Kom. Vi förtjänar att ha roligt.
Min vän Thomas Hogg är i stan. Han har gett ut sin första bok.
- Hur många gäster kommer i kväll? - Kanske tio.
Tio eller tolv? Tolv.
Fick du ett förskott?
- Jag lånade pengar. - Vi kan inte betala tillbaka det!
Kom. Kom hit.
Den var bra.
Det blev tyvärr ingen stor fest, mr Hogg.
- Vi är mer skandalösa än vi trodde. - Ingen fara. Vi är alltid i trubbel.
Vår roman ansågs vara för omstörtande.
Vi hade större framgång med "Ateismens nödvändighet".
- För att den blev publicerad? - För att vi kastades ut från Oxford.
- Du föredrar visst att vara anonym. - Varför skriva under annat namn?
- Skriver du också? - Inte som mina föräldrar.
Snart skriver Mary ett verk som överträffar oss alla.
- Skriver ni också? - Jag har andra talanger.
- Claire är en duktig sångerska. - Det har jag inte fått höra än.
- Kan ni sjunga för oss? - Jag ska sjunga.
Om ni råkar höra det kan det visst inte hjälpas.
Jag förstår varför ni behåller henne.
Mr Hogg... är här.
Mr Hogg.-Tack, Eliza.
- Vill ni vänta på Shelley? - Gärna, Mary.
- Är ni hungrig? - Nej tack.
- Skriver du? - Bokföringen. Svårare än latin.
- Kan du latin? - Ja, min far insisterade på det.
- Slå er ner. - Min latin är inte som på Oxford.
- Får jag öva på dig? - Jag är nog inte till så stor nytta.
Mina tankar är splittrade.
Du kanske borde öva på mig.
Hur kunde du sparka tjänaren? Vem tror du att du är?
Mary?
- Vad är det? Är det barnet? - Claire, kan du lämna oss?
Hogg kom hit.
Och sen...
- Han gjorde ett närmande, men... - Du gick inte med på det?
- Självklart inte. - Mary. Du...
Jag har inget emot om du och Thomas blir älskare.
Är det inte sånt vi tror på? Ett okonventionellt liv.
Jag äger inte dig. Du får vara med vem du vill.
Jag vill inte vara med nån annan.
- Anser du inte att kärleken är fri? - Fri att vara med en person.
Det är ologiskt. Dina val betyder ingenting för mig.
Men jag blir besviken över att du inte ens övervägde det.
Hur mycket värdesätter du egentligen det du tror på?
Jag tror med hela mitt hjärta att det finns många olika sätt att leva.
Och jag kämpar för allas rätt att leva som de vill.
Men min sanning är att det inte finns nån annan för mig.
Vill du vara med nån annan?
Du ger inte mig samma frihet som jag ger dig.
Du är en hycklare, som din far.
Och du är inte den man jag trodde att du var.
I hopp om att leva lyckligt sänkte jag mitt försvar-
- och glömde att det är mitt öde att bli övergiven-
-och att jag är helt ensam.
Mary.
- Fryser du inte? - Mitt hyckleri håller mig varm.
Och min besvikelse.
- Jag säger åt Hogg att inte komma. - Det sa jag med min knytnäve.
Du måste förstå att...
Jag har alltid levt så här, utan undantag.
Jag trodde att det var nåt vi båda trodde på.
Ett ideal som vi delade.
Men om jag hade förstått vad jag gjorde-
- skulle jag aldrig ha låtit nåt komma mellan oss.
Jag har en överraskning till dig.
Vi ska gå ut.
Vad väntar vi på?
"Phantasmagoria", med Claire Clairmont i en av rollerna.
Det är Lord Byron.
Vi går och pratar med honom.
Lord Byron!
Får jag presentera poeten Percy Bysshe Shelley. Han beundrar er.
Jag vet vem han är. - Jag uppskattade "Drottning Mab".
- Ni ska ha all heder. - Tack.
Nu kommer vår sista akt, med mr Brycison.
Har ni undrat om de döda kan återvända till livet?
Tack vare nya upptäckter kan vi snart besegra vår dödlighet.
Med hjälp av den här grodan och elektrisk ström...
...ska jag visa hur man kan stimulera muskler med hjälp av elektricitet.
Låt mig presentera en process jag kallar... galvanism.
Är det möjligt? Kan de döda återuppstå?
Ja, det är möjligt. Det här återuppväckte dig.
Clara, du är så vacker, och så liten.
Har du sett så små händer?
- Hon är så vacker. - Nästan lika vacker som du.
- Mary, vill du ha nåt? - Jag har allt jag behöver.
Vilken trio vi ska bli.
- Hon håller med. - Håller du med? Vi ska bli en trio.
Du ska bli vår lilla protegé. Ja, det ska du bli.
Tänk att en så liten varelse kan bringa så mycket lycka.
Är allt som krävs att vi är lyckliga och gör andra lyckliga?
Hon sover.
- Vi måste fara genast. - Vad menar du?
- Vad har hänt? - Fordringsägarna kommer.
- Clara är sjuk. - Vi hinner inte diskutera.
Det regnar ute. Doktorn sa att hon måste hållas varm.
- Vi har inget val.-Claire, kom. - Percy!
Eliza, avslöja ingenting.-Claire.
Mary, kom.
Claire, kom.-Snälla du.
Vi måste till St. Pancras. Där hittar de oss inte.
Mary!
Snälla du.
Hon måste få komma in genast.
Mary... Det krossar mitt hjärta att se dig så här.
Doktorn sa ju att Clara var för svag för att överleva.
Dina böcker, då? Det finns säkert nåt du vill läsa.
Böckerna? Fordringsägarna tog inte böckerna, va?
Jag saknar henne också, Mary.
Men jag vill inte förlora dig också.
Lämna mig i fred.
Blomblad, när en ros är död, Ger kärleksparets säng dess glöd
Som tankarna när du ska gå
Kärleken ska slumra så
Clara.
Du besöker mig i mina drömmar. En större lycka kan jag inte önska.
Jag drömde om henne i natt.
Vi hade tänt en brasa, och värmen väckte henne till liv igen.
Älskade, du har inte lett mot mig på flera veckor.
Åh, Claire...
- Bjöd han med dig till Genève? - Nej, Lord Byron bjöd med oss.
- Oss? - Du, jag och Shelley.
Du är inte den enda som kan charma poeter.
Nej, Claire. Jag är väl medveten om din förmåga.
Men... Vi måste resa.
Jag är gravid.
Vem är far till barnet?
Mary, barnet är Byrons, så klart.
Vi har träffats i hemlighet.
I Genève kan jag tala ostört med honom.
Den här stan älskar ju skandaler.
Shelley, Lord Byron har bjudit med oss till Genève.
Lord Byron? Kära nån.
Det här tillfället får vi inte missa. Det skulle vara till stor hjälp.
Jag är inte redo.
- Mary... - Jag tror inte att jag är redo.
- Inte än. - Jag saknar henne också.
Om jag ändå hade kunnat rädda henne.
Jag begär inte att du ska släppa taget, men res dig från din sorg.
Hylla henne på det sätt hon förtjänar.
Tack.
Ska ni bo här? Turister brukar bara komma och stirra.
- Vi är vana vid folks blickar. - Mr Shelley!
Angenämt att få träffa er igen.
Jag fick miss Clairmonts brev i går.
Det är en ära. Får jag presentera miss Mary Wollstonecraft Godwin.
Miss Godwin...
Ni har ett leende dolt inom er.
Det är vackert och brutalt.
Jag hoppas att jag snart kan locka fram det.
Där är hon!
- Baronen... - Claire.
Att jag nämner mina resplaner för dig tar du visst som en inbjudan.
Jag vill be om ursäkt. Vi kan söka annan logi.
Snälla, stanna. Det började bli tråkigt här.
Där är den trista dr Polidori.
Följ med.
Det här är miss Godwin. Hon ler inte.
Angenämt.
- Genera inte tjänarna. - Är ni filosofie doktor?
- Jag är tyvärr läkare. - Varför säger du tyvärr?
Du räddar liv och hjälper sömnlösa poeter.
Polidori forskar om sömnstörningar. Han har fått mig att gå i sömnen.
- Hoppas att vi kan liva upp stället. - Du kommer säkert att försöka.
- Följ med till salongen, mr Shelley. - Självklart.
Fortsätt samtala med Claire och dr Polidori, min kära.
Byron...
Vilken intressant inredning.
Byron skriver ner sina idéer och sätter upp dem på väggen.
Salongen blir full av lappar när vi har gäster.
Det här är poesi, broder.
"Om döden", av undertecknad.
Nu ska vi kalla på musan.
Vår värld, den har lärt oss allt vi kan
Våra känslor har vi fått av den
Att döden kommer gäller varje man
Men vår hjärna klarar inte det än
När allt vi känner, vet och ser
Består utav mysterier
Jag hittade den här artikeln.
Är det möjligt att återuppliva de döda?
De hävdar det. De använder galvanism på lik.
Alla landets damer kan den här.
Hon vandrar i skönhet, likt natten
Av molnlösa höjder och stjärnbeströdd sky
Och allt som är bäst i mörker och ljus...
Möts i hennes blick och i hennes ögon
Dock måttfullt intagande det mjuka ljus
Så ledsamt det som hände ert barn.
- Hon hette Clara. - Jag vill inte göra er upprörd.
Nej, det gör ni inte.
Tack för att ni talar om henne.
Det är obeskrivligt hemskt att förlora ett barn.
Jag hyser djup respekt för er styrka.
Drick! Drick, drick.
Och drick!
- Är du säker? - Varför skulle jag inte vara det?
Den heter "Mardrömmen-marans förbannelse".
Ängeln som föll från himlen på grund av omättlig lusta.
- Ni vet vem konstnären är. - Henry Fuseli.
Min mors första kärlek.
Hon försökte ta livet av sig när han lämnade henne.
Hur kunde nån så stark som min mor vara så sårbar när det gällde kärlek?
Kärlek hittar vägar fram där vargar inte vågar jaga.
Om hon inte var immun mot hjärtesorg, hur ska vi andra då klara det?
Livets stora konst är sinnesförnimmelser.
Att känna, även livets smärta. Skulle du inte dö för kärlekens skull?
Vad är livet utan kärlek?
Ingenting, enligt er poeter.
Ni är...
En kvinna bör vara intelligent nog att förstå vad jag säger-
- men inte intelligent nog att kunna bilda egna åsikter.
Ni kan bevisa att jag har fel.
Spela nåt för oss, Shelley.
Den här infernaliska renskrivningen gör mig uttråkad!
Jag kan inte skriva ett enda ord till.
Det har regnat i flera veckor. Vi kommer att bli galna.
- Kom på nåt tidsfördriv. - Hon har rätt.
Lyssna.
Jag hör häxor.
Jag har en idé.
Vi ska skriva varsin berättelse.
En spökhistoria.
Det är en tävling. Den som skriver den bästa berättelsen vinner.
Miss Clairmont... Du...
Ditt jobb blir att renskriva dem.
Hur vågar du? Hur kan du behandla din hjärtevän så här?
Claire...
Du är inte min hjärtevän.
Du är en flirt, ett felsteg.
En dum liten flicka.
Ställde jag till en scen?
Sir, det kom ett brev från London.
Claire!
Är allt som det ska, sir?
Claire...
Varför måste de vara så nedriga?
Låt inte hans grymhet såra dig. Du är starkare än du tror.
Du behöver ingenting som de har att ge.
Tack, Mary.
- Nej! - Jag måste tala med dig.
Jag ser inte längre världen på samma sätt som förut.
Nu inser jag eländet-
- och ser hur människor är monster som törstar efter varandras blod.
Jag är ett spektakel, ynklig och outhärdlig.
- Har Claire stigit upp än? - Hon är opasslig.
- Var är Shelley? - Jag trodde att han var med er.
Vi har hittat honom.
Mr Shelley...
- Ni ser ut att behöva äta frukost. - Jaså?
- Hur var krogen? - Äcklig.
Jag har börjat på min berättelse. Den heter "Vampyren".
Då har vi vår första berättelse. En vampyr.
Skulle det inte handla om spöken, och inte om barnslig skrock?
- Tror ni inte på vampyrer? - Nej, och inte på läkare heller.
Percy, nu räcker det.
Ni vet väl mycket om nattlevande varelser som utnyttjar de sårbara?
- Gav du honom en örfil? - Madam, jag känner med er.
Ingen berättelse från Polidori. Vilken besvikelse.
Hur ska vi roa oss nu?
Jag ska ta en ridtur.
Jag behöver nåt tjockt mellan benen.
- Vad är det med dig? - Tror du att jag är en idiot?
Du är inte intresserad av Hogg, men den gode doktorn tycker du om.
- Var höll du hus hela natten? - Jag behöver inte förklara mig!
- Du vet inget om det ansvar jag bär. - Vad då?
Hon dränkte sig, Mary.
Hon slängde sig i Batterseas smutsiga vatten.
- Vem då? - Harriet.
Min fru.
Vi måste lämna den här platsen.
- Claire? - Han vill inte ha mig.
Han sa att han kommer att försörja barnet, men det är allt.
Det var ett stort misstag. Mary...
Det var ett misstag.
Jag ville ta farväl.
Tack för er gästfrihet.
Jag vet vad ni måste tycka om mig-
- men jag har aldrig sett mig själv som far.
Jag har inga illusioner om er.
- Men Claire... - Jag älskade henne aldrig.
Jag låtsades aldrig älska henne, och hon älskade inte mig.
Men en man är en man och en flicka är en flicka.
När en ung flicka närmar sig en äldre man kan det bara gå på ett vis.
Det finns alltid andra alternativ.
När vi gör våra val får det alltid konsekvenser.
Se alltid.
Trevlig resa, Mary. Jag ser fram emot att läsa dina verk.
Gör dig av med andras tankar och ord, Mary.
Hitta din egen röst.
Det var en dyster novemberkväll, och...
En dyster novemberkväll skådade jag resultatet av mitt arbete.
Minns att jag är din varelse.
Jag borde vara din Adam, men jag är en fallen ängel-
- som du tvingar bort från glädjen utan att nån försyndelse har begåtts.
Överallt ser jag lycka...
...som jag...
...som jag, bara jag, är utesluten från.
Jag var välvillig och god.
Elände gjorde mig ond. Gör mig lycklig.
Då ska jag återigen bli dygdig.
Men snart, utropade han, ska jag dö.
Då försvinner mina känslor.
Snart kommer det här svidande eländet att släckas ut.
Jag ska bestiga mitt likbål i triumf-
-och fröjdas i eldens plågor.
Min ande ska få frid-
-och inte längre tänka såna tankar.
Farväl.
Slut.
Mary. Mary.
Den är storartad. Den överträffar mina förväntningar.
Den har stor potential. Men jag har en fråga...
Doktorn syr ihop alla likdelar för att skapa en perfekt varelse.
- Men det han skapar är ett monster. - Ja.
Kan det inte vara nåt mer hoppfullt?
Tänk dig att han skapar en perfekt varelse, en ängel.
- En ängel? - Ja, nåt som vi skulle kunna vara.
En version av oss som består av godhet, och framför ett budskap.
- Boken har ett budskap. - Det borde handla om perfektion.
Vad vet du... vi om perfektion?
Se dig omkring. Se vad vi har ställt till med.
Se på mig.
Nu förstår jag.
- Jag går till min förläggare... - Nej. Jag går dit ensam.
- Hur gammal är ni, miss Godwin? - Jag är arton år.
Det är väldigt ungt.
Jag är gammal nog för att föda barn.
Vilket underligt ämne för en så ung dam.
Och när den unga damen är gift med...
...har sällskap med mr Shelley.
Antyder ni att det är mr Shelleys verk?
- Har ni nåt jag kan jämföra det med? - Det är min berättelse.
Frågade ni mr Shelley samma sak, eller förolämpar ni bara flickor?
Hur vågar ni ifrågasätta en kvinnas förmåga att uppleva förlust-
-död och svek?
Allt det finns med i den här berättelsen, min berättelse.
Det hade ni insett om ni hade bedömt verket i stället för mig.
- Har du läst klart? - Ja.
Den gav mig kalla kårar.
Det är bra att läsa spökhistorier ibland.
Det är ingen spökhistoria.
Det är en perfekt sammanfattning av hur det känns att bli övergiven.
Ditt monsters raseri fick mig att koka.
Jag ville att han skulle få sin hämnd...
...för hämnden var min egen.
Jag undrar hur många som kommer att känna med varelsens plågor.
Fler än det borde vara, tror jag.
Det är dags att flytta hem igen.
Du måste få boken utgiven, Mary.
Kära madam, tack för att ni skickade in ert manus.
Tyvärr är vi inte intresserade.
Vi kommer inte att publicera boken.
Det faller inte våra läsare i smaken.
Det är inget ämne för en ung dam.
Verket har sina förtjänster, men vi vill vara försiktiga.
Sanningen är den att ni inte har nån annanstans att ta vägen.
Lackington Group vill trycka 500 exemplar.
Boken ska ges ut anonymt, och du måste skriva inledningen.
Självklart. Det gör jag så gärna.
- Då tror alla att du skrev den. - Vad spelar det för roll?
Vad det spelar för roll? Hur kan du fortfarande inte förstå det?
Ska jag släppa taget om boken för att mitt kön kan fördärva allt?
- Du tänker aldrig på konsekvenser! - Du bär lika stort ansvar som jag!
- Jag har inte skapat vårt elände. - Du bär ansvaret.
Jag bär ansvaret för att ha trott på dig.
Till William Godwin Boken är skriven av författaren
John!
- Du... - Jag har sett bättre ut.
- Mr Godwin sa samma sak. - Har du träffat min far?
Ja. Hans affär har köpt in min bok.
- Du skrev klart den. - Inte direkt.
- Lord Byron! - Hans förläggare fick tag på den.
När jag stod på mig sa de att jag plagierade honom.
- Jag ska skriva till Byron. - Han har försökt ordna det.
Han avskyr berättelsen, men allmänheten struntar i sanningen.
Ditt mystiska mästerverk, då? Ditt namn stod inte med.
Ironiskt, va? Min nidskrift om den blodsugande Byron tillföll honom.
Du skrev om en ensam och övergiven varelse.
- Nån som överges av en narcissist. - Och äran tillföll Shelley.
Oavsett det... Gratulerar.
- Shelley måste vara nöjd. - Han har varit borta i flera månader.
Den är till dig.
Vi har skapat monster, Mary.
Men vi får inte låta dem sluka oss.
William Godwin har en tillställning för att fira "Frankenstein"
Till Mary från din far
Välkomna, mina herrar.
Vi har samlats för att fira framgångarna för "Frankenstein".
Berättelsen visar på behovet av mänsklig kontakt.
När varelsen öppnar ögonen vill den vidröra sin skapare.
Men han ryggar tillbaka-
- och varelsen får för första gången uppleva försummelse och isolering.
Om bara Frankenstein hade kunnat ge sin skapelse-
- medlidande och vänlighet. Då hade tragedin undvikits.
Det är författarens förtjänst att de här tankarna-
- dröjer kvar hos oss långt efter att vi har läst bokens sista sida.
Det är ett av de mest kompletta-
- och ett av de mest originella verken i vår tidsålder.
Som...
Tack.
Många undrar vem som skrev boken och varför den publicerades anonymt.
Vissa påstår att det är mitt verk.
Man kan säga att boken inte skulle finnas utan mig.
Men skamligt nog...
...är mitt enda bidrag till den här boken-
- att jag har inspirerat till ensamheten som varelsen känner.
Författaren till "Frankenstein" är så klart-
-Mary Wollstonecraft Godwin.
Det är ett genialiskt verk, som hon har skapat alldeles själv.
- Percy... - Mary.
Jag trodde att du hade lämnat mig.
Jag har aldrig lovat dig ett liv fritt från elände.
Men jag underskattade hopplösheten och sorgen vi skulle få utstå.
Jag förlorade allt för att vara med dig.
Jag ville skapa nåt underbart... nåt vackert.
Men nåt inom oss är instabilt.
Se...
Monstret har utsatts för galvanism.
Om jag inte hade lärt mig att kämpa mig igenom kvalen-
-hade jag aldrig hittat min röst.
Mina val gjorde mig till den jag är.
Jag ångrar ingenting.
William Godwin gav ut "Frankenstein" i Marys namn
Mary och Percy gifte sig Percy dog vid 29 års ålder
Claire födde dottern Allegra, som sen dog vid tio års ålder
Dr Polidoris "Vampyren" gavs ut 1819
Deprimerad och skuldtyngd tog Polidori sitt liv vid 25 års ålder
Mary dog 1851, 53 år gammal
Hon efterlämnade sonen Percy Florence Shelley
Du fördes bort av vågorna, och försvann i mörkret.
Översättning: Helena Johansson www.btistudios.com